--Jag flyttar in med Sam och Molly. --Nej.
--Jag heter lvan. Jag missbrukar blod. --lngen av oss är mördare längre.
--Ett jobb, en fru och en massa barn. --Det kan du väl skaffa ändå?
Jag klarar det inte ensam. Rädda mig!
Jag har flyttat ut. Jag vill vara med dig.
lnnan han gick sin död frivilligt till mötes--
--bröt han brödet och gav det till sina lärjungar med orden:
"Tag och ät."
"Detta är min kropp, som blir offrad för er."
Efter måltiden tog han på samma sätt bägaren och sade:
--Var är ni? --"Drick av den alla."
"Detta är mitt blod."
"Denna bägare är det nya förbundet genom mitt blod."
"Det blir utgjutet för många till syndernas förlåtelse."
--Pastor Kemp! Vill ni ha skjuts? --Nej, jag tog bilen i kväll.
--Bil? Snacka om falsk marknadsföring. --Och du behöver lite nytt material.
Sluta skrika, subba!
Kom igen!
Gör det!
Maria?
Fönstret! Skynda er!
Allt kommer att ordna sig. Det är okej.
Den som äter mitt kött och dricker mitt blod...
...har evigt liv.
Hallå där.
--Hej. --Kom och lägg dig igen.
Jag börjar tidigt. Jag kommer bli sen!
Jag vet hur svårt och förvirrande det här måste vara för dig.
Ja. Hör på här...
Vi får prata mer om det här sen. Jag lovar.
Okej.
Förlåt mig, allsmäktige Gud.
Rena mig från min synd.
Rena mig, allsmäktige Gud. Rena mig från min synd och gör mig hel.
Amen.
--Har du förlorat förståndet? --Nej, men du kanske har det.
Hur vågar du?!
Vad gör du? Kastar du porslin omkring dig nu, som en simpel poltergeist?
Kallade du mig för en poltergeist?!
Mitchell, lyssna på det här. Du kommer inte att tro dina öron.
--Säg det en gång till. Kom igen! --Kan du hålla käften en liten stund?
Mitchell, Sam och jag ska titta på ett hus i dag.
--Vad säger du om det? --Tja, han ska ju flytta härifrån.
Visst, ta hans parti. Ni två är ju--
--ett sånt passande par.
Jag trodde att du hade accepterat det här.
Kom hit, din gosiga nallebjörn.
Jag accepterade "det här" när jag trodde att det bara var ett infall.
Men nu är du ute och tittar på riktiga, icke--imaginära hus.
--Trodde du att det var ett infall? --Jag anade inte att du menade allvar.
Jag trodde att det skulle blåsa över. Som när du ville ha stuprörsjeans.
--Stuprörsjeans? --Det var ett privat samtal.
--Jag fick en knäpp. --Det är nu du har fått en knäpp!
Du kan inte flytta in med nån du just har träffat. -- Säg nåt, Mitchell.
--Stuprörsjeans, George? --Ja, ja. Och var var du i går kväll?
Jag var med Lucy. Vi hade äntligen... Du vet.
--Vi bestämde oss för att... --Ni hade sex, Mitchell! Sex.
Underbart, Mitchell. Jag är verkligen glad för din skull.
--Tack, kompis. --Ska ni inte börja hångla också?
--Jag vill inte att han flyttar. --Stoppa honom, då. Vi har ju en bur.
Annie, vi kommer att ses ändå. Jag lovar att hälsa på hela tiden.
Det blir inte samma sak.
Eller hur?
--Trodde väl inte det. --Jag hatar när hon gör så där.
Men hon har rätt. Det blir slutet på en epok.
Det här var trots allt vårt hem.
Utan oss...är det bara ett hemsökt hus igen.
Oss? Du ska väl ingenstans?
Nej, inte ännu, men jag kanske har planer för framtiden.
lnbegriper de planerna Lucy?
Jag hoppas verkligen det.
Ja...
Hur som helst, vi ses sen.
--Stämningsfullt. --Välkomnal
Jag är Alan Cortez, mästarmedium.
Välkomna till min parapsykiska föreställningl
Välkomna! Jag heter Alan Cortez.
Jag och mina förfäder har välsignats med förmågan att--
--kontakta och kommunicera med livet efter detta.
Jag ska stilla era tvivel och besvara era frågor.
En förbluffande upplevelse!
Det är jättefint. Får vi se omkring själva en stund?
--Jag väntar utanför. --Tack så mycket.
Jag älskar det. Jag älskar det verkligen!
Och hyran är ganska låg, med tanke på hur stort det är.
Och en riktig trädgård!
--Ja, det är jättefint. --Verkligen jättefint.
Det är så fint. Så otroligt fint.
--Och vi kan flytta in direkt! --Va? Nu?
Nej, du kan inte mena inte allvar. Menar du nu, på en gång?
Nån annan lär hinna flytta in som du håller på. Vad är det för fel?
Jag... Är det inte lite för långt bort?
--Det är bara en halvtimme från stan. --Jag vill bo närmare mina vänner.
Menar du Mitchell?
--Jag har andra vänner. --George, vi ska flytta ihop.
Saker och ting kommer att förändras.
--Om du inte är redo för det... --Jo.
Jag är verkligen redo. Till hundra procent. Jag är alltid redo.
--Okej. Vi tar det. --Menar du det?
Ja!
Molly! Det är så...
Vi borde skaffa en hund! En liten hund! -- High five, Molly!
Förlåt mig.
Jag var inte stark nog. Jag kan inte göra det.
Jag kan inte döda en annan människa.
--De är inte människor. --Nej, jag försöker intala mig det.
Jag är så rädd.
För vad? För dem? För honom?
För mig själv.
Din förvirring är förståelig.
Djävulen skapades för frestelse.
Han kan vara charmerande, begåvad och spännande.
Och Mitchell kan vara likadan, för han är djävulens avbild.
Precis som du är Guds avbild. Men du måste vara stark.
Jag vet.
Men ibland...
--...vill jag ge efter för honom. --Då måste du kämpa emot!
Förklara krig mot din svaghet!
Om vi är svaga, och låter djävulen förföra oss--
--sviker vi Gud, och då kommer vi att straffas hårt.
"Den dagen är vredens dag"--
--"betryckets och våndans dag."
"Jag skall ansätta människorna."
"Ty de har syndat mot Herren"--
--"och deras blod skall tömmas ut som avfall."
Hjälp mig.
Jag vill kämpa emot det.
Jag ska hjälpa dig. Jag ska visa dig vägen.
Jag ska berätta för dig vad du måste göra.
Det är bara det...att han gav sig av.
--Vem pratar du om? Din son? --Nej, Simon är min avlidne make.
Jag vill bara veta om han har det bra.
Ja...
Ja, han har det bra. Han är på en bra plats.
--Han säger att han är nöjd. --Är Tiny också där?
--Vem? --Tiny.
--Hans Yorkshireterrier. --Hjälp honom inte!
Simon är omgärdad av släkt och vänner. Timmy ligger vid hans fötter.
--Tiny. --Ja, hur som helst.
--Hunden är där, och han är lycklig. --Hon!
Nej, det är inte Tiny som är lycklig, utan Simon.
--Varför är inte Tiny lycklig? --Det är han.
--Hon! --Vänta, han lämnar oss.
Han tynar bort, och han är borta! -- Finns det nån annan ande här?
Det har suttit en här i 40 minuter, ditt pucko!
Jag måste be dig att hålla tyst.
Jag? Kan du se mig?
Ja, och jag hörde dig ända från kulisserna.
--Hur då? --Du skrek.
Och du sitter på fel plats. Följ med mig, tack.
Jag förstår inte. Hur...?
--Du är ett spöke. --Ja, vad trodde du att jag var?
--En platsanvisare. --Kom nu.
Du i vit skjorta.
Julen 1998, bristfällig pyroteknik.
Ena stunden ser jag Widow Twanky sjunga refrängen i "La Vida Loca"--
--och i nästa stund ligger jag på rygg med vartenda hårstrå i givakt!
--Jösses, vad hemskt. --Det var en fruktansvärd chock.
Bokstavligt talat. Det var elchocken som dödade mig.
Enligt rättsläkaren var det som om jag hade träffats av blixten.
--Så där ja. De billiga platserna. --Bor de här?
Nej, men när vi får besök av ett medium brukar de samlas här.
--"Medium" är väl att ta i? --Nej, Alan var fantastisk.
Verkligen. Men helt plötsligt började han ignorera oss.
Han slutade prata med oss. Jag vet inte varför.
--Vad hände, Alan? --Jösses!
Varför lyssnar du inte på oss? Varför framför du inte våra meddelanden?
Varför står du där ute och ljuger?
Är det nån här? Vem är du? Vad vill du?
Jag vill att du börjar lyssna på de här arma själarna.
Hör du det där? De behöver dig, Alan.
Jag förstår inte.
Du kan visst inte höra dem längre?
Tack.
--Det är i alla fall den 27:e. --Den 27:e?
Låt inte så förskräckt, George. Det är bara ett föräldramöte.
lnget allvarligt. Men det vore skönt om du kom.
--Men det var den 27:e? --Ja. Gott om förvarning.
--Jag har tyvärr en sak inplanerad då. --Vadå?
Det är en jobbgrej. En gång i månaden i Liverpool.
--Vi tränar. --Du är ju sjukhusbiträde.
--ldrottsträning. --ldrott? Du?
Ja, vad är det med det? Jag är med i ett lag.
--Kälkåkning. --Sa du kälkåkning?
Ja, det gjorde jag.
Så du och Mitchell åker kälke i Liverpool?
Japp, vi är kälkåkare.
Okej...
--Kan du inte ställa in? --Absolut inte.
Vi har en stor tävling snart, så...
Okej. Jag är bara lite besviken. Kom nu.
För två år sen hade jag en föreställning i Newcastle.
De lät praoeleven sköta rökapparaten.
Han vräkte på för mycket. Det var som en scen ur "Eldstorm".
Jag såg inte vart jag gick, så jag klev av den förbannade scenen.
Rakt av. Dagen efter vaknade jag upp på sjukhuset med åtta stygn--
--minnesförlust och inget sjätte sinne.
Smällen måste ha stängt av nånting--
--för ända sen dess har jag inte hört av en enda ande.
--Tills jag dök upp. --Precis.
Så jag fick låtsas. Förut bad jag att de skulle sluta kontakta mig.
Men nu när jag har fått som jag ville ber jag att de ska komma tillbaka.
Jag ville inte... Jag försökte ringa.
--Jag var i operationssalen. --Självklart.
--Du har dödat människor. --lnte längre.
lnte längre? Vet du hur otillräckligt det låter?
--Du har dödat människor! --Du kan bli min frälsning.
Jag tror inte det. Det är hela din värld, Mitchell.
Det finns i din minsta cell. Du kan inte bara förändras.
--Jo. --Det hittar alltid tillbaka till dig.
--lnte den här gången. --Vad har förändrats?
Jag har dig.
Jag medger att jag alltid kommer att få kämpa emot det.
--Men jag kan klara av det. --Hur då?
Jag lämnar dem. Jag säger att jag inte vill ha med dem att göra.
När då? När tänker du berätta det för dem?
Jag kallar till ett möte i morgon kväll på begravningsbyrån.
Vi ses sen.
Det är klart. Mitchell ska kalla samman dem.
--När då? --l morgon kväll, på begravningsbyrån.
Sa han hur många?
--Hej. --Hallå där!
--Vad håller du på med? --Jag packar bara lite.
Sam och jag ska sova i...
Säg det, jag tänker inte börja gråta.
--Vi ska sova i huset vi hittade. --Herregud!
--Mår du bra, Annie? --Ja, det är ingen fara.
Jag mår bra, det är bara...
--Vad letar du efter? --Mobilladdaren.
--Den ligger i ugnen. --Jaha, tack. Va?
När du sa att ni tittade på hus började jag gömma dina saker.
--Varför det? --För att du skulle stanna längre.
--Hur mycket har du gömt? --George...
Förlåt för det jag sa tidigare. Men jag gillar vår gemenskap.
--Det är vi mot resten av världen. --Jag vill inte vara emot världen!
Jag vill vara en del av den.
Vi är så rädda för världen utanför, så vi gömmer oss i det här huset.
Men vet du vad? Jag är redo att bli rädd.
Jag är trött på att styras av rädslan.
Du kanske har rätt, George.
Robin Röd, det här är A1 . När beräknas vi ha grönt ljus för PPP?
--Det borde vara om ca 20 minuter. --Gör det ordentligt, kom.
Det här är Robin Röd. Vi beräknas ha Publik På Plats om 20 minuter. Kom.
--Det lät inte särskilt övertygande. --Kanske för att det här är så dumt?
--Hur menar du då? --Jag står ju här.
Och mikrofonen är inte ens inkopplad!
Det var värst vad petig du var då.
Okej, lugna ned er. Får jag be om er uppmärksamhet, tack?
--Håll käften, annars sticker Alan! --Måste du skrika så?
--Varför gör du det här? --Jag behöver komma ut lite.
--Det kommer inte att fungera. --Jag tänker hjälpa dig, okej?
Så det är bara att...gilla läget.
Okej, som en del av er redan vet--
--är Alans parapsykiska förmåga blockerad.
Vi måste göra vad vi kan för att hjälpa honom genom denna svåra tid--
--så nu ser vi till att vi får det här att fungera. Okej?
--Bra, ni fattar. --Hur avgör du ordningen?
Genom att använda en mycket rättvis och demokratisk metod.
Jag heter Alan Cortez. Välkomna till min parapsykiska föreställning!
Ole, dole, doff...
--Jag känner av en andes närvaro. --...kinke, lane, koff...
--Vem är det som kallar på mig? --...koffe, lane, binke, bane...
Vem har vi med oss? Ja, nån är på väg igenom.
--Har vi ett namn? --Jimmy.
Jag får in namnet Jimmy. -- Vem letar du efter, Jimmy?
--Min fru, Orla. --Han vill prata med sin fru, Orla.
Okej. -- Jimmy vill prata med sin fru, Orla.
--Finns det en Orla i publiken? --Det är jag. Det är min Jimmy.
Välkommen.
--Är du säker? --Jadå.
Alan, Jimmy har ett ganska allvarligt budskap till henne.
Hon ska visst gifta om sig.
Jimmy säger att du ska gifta om dig, Orla.
Ja, det är därför jag är här. Jag...
Jag ville bara kolla om det var okej.
--Det är det inte. --Det är inte okej.
Han säger att han inte tycker att det är okej.
Va? Varför i helvete inte?
Tydligen är hennes nya kille ett riktigt kräk, och en parasit.
För att din nya kille är ett riktigt kräk--
--och en parasit. Påstås det.
Kan han inte vara glad för min skull? Han dog i bilolyckan, jag lever ännu!
--Dog du i en bilolycka? --Säg att jag vet att hon var otrogen.
Alla visste. -- Säg sanningen, Orla! Erkänn det!
Vad gör du annars här? Varför spelar du oskyldig?
Tysta!
Jag menar allvar, ingen får missa mötet. Det här är vikigt för mig.
Jag förklarar mer i kväll. Jag gör det hellre ansikte mot ansikte.
--Se till att alla kommer. --Låt mig ta hand om det.
De flesta följer mig på Twitter, så det ordnar sig.
--Jag måste dra. Vi hörs. --Hej då.
Hej, förlåt att jag stör.
Jag är från Avon & Somerset Energy. Vi har fått rapporter om en gasläcka.
Vi måste utrymma lokalen.
Det är ingen idé. Alla där inne är döda.
Bort från henne!
Jag vet inte varför jag bryr mig längre, varför det är så viktigt.
Men jag kan inte tänka på annat. Det går runt och runt i huvudet på mig--
--och jag skulle gärna se att hon...
Okej, Jimmy, jag tar hand om det. -- Alan...
Han vill bara höra henne erkänna det.
Jimmy vill höra dig erkänna det, Orla.
Han vill höra dig erkänna att du har varit otrogen.
Han har rätt, det är sant.
Och jag är så ledsen. Jag är så ledsen, Jimmy.
Det var på tiden.
Snälla... Se till att han får veta hur ledsen jag är.
--Det gör jag. --Det gör han.
Jimmy!
Tack.
--Alan, han är borta. --Han har lyckats gå vidare nu.
--Tack. --Bra jobbat.
Bra jobbat.
Jag känner en annan närvaro.
"Ditt bord är nästan klart."
Visst... "Fäst B9 i A5."
B9... Satans, förbannade hög med skandinaviska skitkomponenter.
--Satans, förbannade skit... --Hej, George.
Hejsan! Jag håller bara på att... Din mamma bad mig att...
--Var är din mamma? --Hon packar upp.
Vet du vad jag gjorde i dag, George? Jag kollade upp saker på internet.
--Kälkåkning är en jättetuff sport. --Ja, jag älskar det.
Använder du en Katana--kälke eller en Tanto--kälke?
Tja...
Jag har använt båda sorterna. Men jag föredrar Tanto--kälken.
För, tja... Jo, för att den är snabbare. Molly.
--Det är namn på samurajsvärd. --Va?
Tanto är ett slags samurajsvärd. Katana med.
--Du lurade mig. --Mamma kanske trodde dig.
Och jag älskar mamma, men om hon gick i min klass...
--...skulle hon sitta vid gula bordet. --Och det är...?
Det är inte bra, George. lnte bra alls.
Vem står på tur? Ole, dole, doff, kinke, lane, koff...
Annie! Ska du turnera med Alan?
Ja, det är lite läskigt. På ett bra sätt.
--Jag kan inte stanna här i evigheter. --Jag har varit här i över tio år.
--Följ med oss då, Robin. --Nej.
Varför det? Han kan inte höra mig. Jag är inte som du.
Jag har inte lika bra självförtroende.
--Satans antenn. --Så gjorde den förut också.
--Välkomna, jag heter Alan Cortez... --Vems tur är det, Annie?
Annie? Vem står på tur?
Jag känner en andes närvaro.
Vem är du? Får jag ditt namn?
Annie? Annie!
--Ja? --Vem letar jag efter först?
Carmen.
Mina damer och herrar, jag har med mig nån som vill få kontakt med...
...Carmen. Finns det nån Carmen här?
Nån? Damen där borta. -- Ge henne en mikrofon.
Hoppas du på ett meddelande från nån särskild, Carmen?
Tja, jag antar att...
--Det här är ju helt sjukt. --Ta din tid. Det är ingen fara.
Ja.
--Min dotter. --Säg ingenting. Din dotter heter...
Det är jag. Hon är här för min skull. Det är min mamma.
Din dotter hette väl...Annie?
Vill du fråga Annie nånting?
Jag vill bara...
Jag vet inte ens vad jag vill höra, vad som skulle hjälpa mig.
Att förlora ett barn är...en unik slags smärta.
Smärtan är...oerhörd.
Men om du sa att du kunde få den smärtan att försvinna--
--så vet jag inte om jag vill det, för det är allt jag har kvar.
Jag vill känna den smärtan, och jag förtjänar den smärtan.
För jag borde ha vetat.
Hon var min lilla flicka, och jag borde ha vetat--
--att hon var i fara. Jag borde ha vetat att hon var rädd.
För jag är hennes mamma, och jag borde verkligen ha vetat det.
--Jag vet inte vad jag ska säga. --Såra henne inte.
Om du måste såra henne, så gör det bara en gång. Gör det nu.
Lämna henne. Min pappa sårade henne.
--Han ljög också för henne. --Jag tänker inte såra din mamma.
Men jag har en hemlighet som gör att jag måste fly undan ibland--
--och jag är rädd för att hon inte vill ha mig om hon får reda på det.
--Hon kommer att tro att jag är... --Vadå?
Ett missfoster.
En pojke i min klass har sex tår på en fot. Är det nåt i den stilen?
--Ja, jag antar det. --Då kan du berätta för henne.
Nej, jag vågar inte riskera det.
Hon älskar dig, George. Vad det än är.
Jag ska gå och titta på Hannah Montana, så...
Molly?
Tack.
Då så...
B5 till A9... Kom igen nu!
Ni vet säkert varför ni är här.
Nej, det vet ni ju inte, för jag har bara... Jag pratade lite med...
Jag måste berätta en sak för er. Alla som har samlats här...
Fan! Det här är inte lätt. Det här är inte lätt för mig...
Jag lägger av. Jag lägger av.
Jag är glad att du kom. Hon är här, Carmen.
Hon tycks ha blivit tyst av att se dig.
Men hon är här.
Nej. Jag borde inte ha kommit hit. Förlåt, det här var ett misstag.
--Jag ljuger inte. --Jag hoppas att du ljuger.
För annars är min döda dotter i rummet, utan att kunna prata med mig.
Hon kan prata med främlingar, men inte med sin mamma!
Titta.
När jag var sju visade de hur man gjorde såna här i "Blue Peter".
Allt jag hade gjort tidigare blev helt fel--
--men de här lyckades jag med.
--Annie gjorde hundratals såna. --Hon blev säkert galen på dem, men...
--...hon sa aldrig åt mig att sluta. --Jag älskade dem.
Annie...
Herregud! Jag har så mycket att säga.
Jag saknar dig dagligen. Jag tänker på dig och pratar om dig varje dag.
Folk tror att jag är galen. Som din pappa. Han säger det inte rakt ut--
--men jag ser det i hans ögon. Han säger att jag borde komma ut mer.
Han vill att jag gör normala saker. Som om nåt kan bli normalt igen.
Mamma, du kan inte leva så. Du klamrar dig fast.
--Hon vill att du ska släppa taget. --Hon är ju min dotter!
Ja, jag är din dotter, och jag älskar dig väldigt mycket.
Det är därför jag vill att du ska leva. Sluta plåga dig själv!
Det är viktigt för henne, Carmen.
Snälla, mamma. Det är en sak jag verkligen tycker att du bör göra.
Jag har varit så rädd för den här platsen.
Jag var rädd för att den här platsen skulle bli mitt sista minne av dig.
Jag var rädd för att ditt ansikte--
--dina ögon och ditt skratt skulle ersättas av det här.
Men jag har dig fortfarande hos mig.
Det har jag väl?
Jag kommer alltid att vara hos dig, mamma.
Så jag ska försöka.
Jag ska verkligen försöka.
Hej då, mamma.
Det är snart dags.
Ja.
Vi borde förbereda oss.
Herre, vi tackar dig för detta tillfälle att utföra ditt arbete.
Hur tusan får man upp den här dörren?
Chris och värden Jeff har kommit överens om en tillfällig lösning.
--Vad är det? --Mammal
--Jag kommer, raring! --Snällal
Det är okej, jag är här. Såja, det är ingen fara.
--Är allt bra? --Jag hade en mardröm.
--Om dig. --Om George?
Han var George, men samtidigt inte.
Jag läser en saga för dig, så får du sova sen.
Jag ropade hans namn, men du stirrade bara på mig.
Hans ögon var mörka, och de såg rakt igenom mig.
De såg in i mig.
Nu så...
Jag kan inte turnera med dig, Alan.
Jag vet.
När jag sa till min mamma att hon måste gå vidare--
--insåg jag vilken hycklare jag var.
Om jag åker bort med dig flyr jag bara.
Det blir inte detsamma utan dig.
Hur ska du göra, nu när du inte har en tolk?
--Tror du att Robin blir en bra tolk? --Hur känner du till henne?
Jag hörde henne.
De kommer tillbaka, Annie.
--Det tar lite tid, men de kommer. --Hej.
--Hejsan. --Hej.
Robin är nog ett utmärkt val. Hon har ju lärt sig från den bästa.
Men vad ska du göra?
Det är nog dags att lämna det här.
Ta det lugnt, och var snäll mot andarna.
Att prata med nån man har förlorat...
Du anar inte hur stort det är.
Hej då, Alan.
Hej.
Hejsan.
--Är vi sena? --Nej då, kom in.
Varsågoda. Kallt ute, va? Ta ett glas.
Bara alkohol i dag, inga starkvaror.
O Herre, universums härskare.
Skapelsen är ditt verk. Utöva din suveräna rätt över oss.
lvan! Har du tid?
--Ja? --Han gick precis in, sir.
--Det är dags. --Han är tidig.
--Det spelar ingen roll. --Det kan komma fler.
Hör på här... Det här var din plan, och den fungerar.
Alla håller sig i skinnet. Utom jag då, men jag har särskilda behov.
--Varför vill du kasta bort allt det? --Jag vill lämna ifrån mig ansvaret.
Jag vill att nån annan tar över. Nån som är smart, kapabel och opartisk.
Herregud, nej! Jag är inte redo för ett sånt stort ansvar.
Du är 237 år gammal! När tror du att du är redo?
Det är bara en förvaltarroll. Maskineriet är redan på plats.
Vi måste prata med den nya polis-- chefen, eftersom du dödade den förra.
Det behövs inte. Alla håller sig på mattan nu.
--Tills nån torrlägger några scouter. --Ordna ett nytt partnerskap, då!
Du har ju brutit arm med Khadaffi! Bristols polischef klarar du nog av.
Mitchell!
För tillfället lägger jag band på mig--
--för att du är min vän och för att det behagar mig. Men...
...du anar inte hur mycket jag måste anstränga mig.
Jag kan inte leda de andra.
Jag är en hårsmån från att kalasa på en hel affär full med folk.
Då behöver du nåt att fokusera på.
Det här är problemet med vampyrer. Vi är så jävla inåtvända!
--För tusan... --Mitchell.
Du får hitta nån annan.
lvan, jag har träffat nån.
Hon går inte att kombinera med det här. Jag vet vad jag begär av dig.
Det är en enorm tjänst jag ber om, men jag kan inte...
Hon är min väg ut. Det här kan vara min sista chans, och om jag blir...
Glöm det, det spelar ingen roll.
Du skulle ha sagt att det handlade om kärlek.
Nu förstår jag dig.
Vi lever långa och förfärliga liv.
Men jag har min Daisy.
Alla förtjänar en Daisy.
Så...
Efter dig.
Tack för att ni kom. Samlas kring mig.
--Vi borde vänta några minuter till. --Jag har väntat länge nog.
Det här är Guds vilja. Jag är beredd att utföra den.
Är du?
Professor... Du måste uttala orden.
Gör det.
Jag ber om ursäkt, ni undrar säkert varför jag har samlat er här i kväll.
Jag har fattat ett beslut.
Det är dags.
Det här har varit en väldigt intressant resa--
--men i kväll tar resan slut för min del.
--Jag lämnar över till... --Ner!
Det är fullbordat.
Ska vi be?
Jag förnekar Satan, hans illdåd och hans tomma löften.
--Amen. --Amen.
Ni har inget botemedel. Det finns inget.
--Mår du bra? --Vad sa du? Svara mig!
Du vill väl bara släppas fri?
Översättning: Mattias R. Andersson www.broadcasttxt.com